![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjqjMWjgFUIQy759bH9YKFfnVpXMqLdlm9uI-4PBz8pwCivcZWHAP5xeHDFL0VS37boh4I1X_PCdlxippreglgvaMshFlcXYWhMgwwDuN51jeMOn-CCleYxQa-sUwb-Dpq2ZJVYg8BNFsor/w640-h480/IMG_20210612_140717.jpg)
És quan dormo que hi veig clar, por JV Foix
És quan plou que ballo sol
Vestit d'algues, or i escata,
Hi ha un pany de mar al revolt
I un tros de cel escarlata,
Un ocell fa un giravolt
I treu branques una mata,
El casalot del pirata
És un ample girasol.
És quan plou que ballo sol
Vestit d'algues, o i escata.
És quan ric que em veig gepic
Al bassal de sota l'era,
Em vesteixo d'home antic
És quan dormo que hi veig clar
Foll d'una dolça metzina,
Amb perles a cada mà
Visc al cor d'una petxina,
Só la font del comellar
I el jaç de la salvatgina,
I entre pineda i garric
Empaito la masovera,
Planto la meva bandera;
Amb una agulla saquera
Mato el monstre que no dic.
És quan ric que em veig gepic
Al bassal de sota l'era.
–O la lluna que s'afina
En morir carena enllà.
És quan dormo que hi veig clar
Foll d'una dolça metzina.
Empaito la masovera,
Planto la meva bandera;
Amb una agulla saquera
Mato el monstre que no dic.
És quan ric que em veig gepic
Al bassal de sota l'era.
–O la lluna que s'afina
En morir carena enllà.
És quan dormo que hi veig clar
Foll d'una dolça metzina.
No hay comentarios:
Publicar un comentario